Lepotane, kako je?
Dehidrirane japanske knedle pod fluorescentnim svetlom...
... ima li nešto lepše? -Ne viđaš se ni sa kim, zar ne?
Upoznala sam nekoga ko bi bio savršen za tebe.
To "savršen" bi moglo da bude problem.
Da si rekla "bolesno vezan" ili "autodestruktivan"...
Želiš li da izađeš s nekim u subotu? -Da, molim.
On je sladak, duhovit... -On je "on"? -Pa da!
O, Bože! Pomislila sam...
Ti si fin... O, Bože.
Bravo, Šeli! Idem da se pustim niz ve-ce šolju.
Zdravo.
P R I J A T E LJ I
Posle toga nisam mogao da uživam u Ramin knedlama.
Možete li da poverujete da je pomislila tako nešto?
Kada sam te upoznala, pomislila sam da si, možda...
Jesi?
Da, ali onda si čitav Fibin rođendan proveo pričajući mojim grudima,
pa sam shvatila da možda nisi.
Je li još neko od vas mislio to kad me je upoznao?
Ja sam. -I ja.
Ja nisam. -Ne, ni ja.
Mada je na koledžu Suzan Salador mislila da jesi.
Šališ se.
Rekao si joj da nisam? -Ne.
Jer sam i ja hteo da se zabavljam s njom.
Pa sam joj rekao da se viđaš s Bernijem Spelmanom.
Kome se ona takođe sviđala.
Opčinjavajuće. Zašto ostavljam takav utisak?
Ne znam... zato što si pametan, duhovit.
I Ros je pametan i duhovit. Pomislila si ono i za njega?
Da, svakako!
Šta je sad?
Imaš takvo svojstvo.
Tačno tako.
Da, svojstvo.
Svojstvo? Lepo. Jer sam se brinuo da ćete biti neodređeni.
Rejčel, Paolo zove iz Rima. -O, Bože! Zove iz Rima!
Zove iz Rima, pa šta. I ja mogu da zovem iz Rima,
samo treba da odem tamo.
Monika, tvoj tata je. Ali budi brza, razgovaram s Rimom.
Razgovaram s Rimom.
Šta je bilo, tata?
O, Bože!
Rose, nana.
Kako ste? -Zdravo, tata.
Pa, kako joj je? -Lekar kaže da je to pitanje sata.
Kako si ti, mama? -Dobro. Drago mi je što si došla.
Šta ti je to s kosom? -Molim? -Šta je to drugačije?
Ništa. -Možda je to.
Neverovatna je. Majka joj je u... -Smiri se.
Dugo ćemo ostati ovde, čini se.
A ostaju nam i tvoji mladići i karijera.
O, Bože!
Mentol-bombone na dnu njene tašne.
Da, bile su odvratne.
Znate li šta volim? Njen saharin.
Krala ga je iz restorana. -I iz naše kuće.
Gospođo Geler...
Izgleda tako malo. -Znam.
Barem je sada s dekom i ujnom Filis.
Zbogom, nano.
Sestro!
Šta se događa? -Znaš da je sestra rekla da je nana umrla?
E pa, nije sasvim. -Molim?
Nije umrla! Živa je, vratila se!
Šta se događa? -Možda je umrla.
Možda? -Istražujemo.
Idem ja da vidim.
Ovo se skoro nikada ne događa!
Sada jeste umrla.
Slušajte, moram da znam. Zbog moje frizure?
Da, Čendlere, baš zbog toga. Zbog tvoje frizure.
Imaš homoseksualnu frizuru.
Pa, je li...?
Dvaput.
Grozno.
Dobro ste? -Ne znam... baš uvrnuto.
Znam da je umrla, ali nemam takav osećaj.
Možda zato što nije stvarno umrla. -Ne, ne, jeste!
Proveravali smo. Mnogo. -Možda niko ne umre zaista.
Otkako mi je mama umrla, vrlo često imam osećaj da je tu.
Debi, moju najbolju drugaricu iz gimnazije,
udario je grom na mini-golfu.
Primam zaista snažne "Debi vibracije"
kadgod pišem jednom od onih malih žutih olovaka.
Nedostaje mi. -Želiš li je, Fibs?
Hvala. -Jutros sam je zarezala.
Ja ne verujem u to. Kad umreš, umro si. Hrana za crve si.
Pa, Čendler izgleda kao homoseksualac?
Ne znam ko je ovo, ali Debi nije.
Zar kovčeg nije trebalo da bude zatvoren?
To ne znači da ne treba da bude lepa.
Mili, možeš li da uđeš unutra? -Ne vidim zašto ne.
Evo moje proteze!
Nešto sam mislio... kad meni dođe vreme... -Tata!
Slušaj me!
Kad meni dođe vreme, hoću da me sahranite na moru.
Molim? -Hoću da me sahranite na moru. Deluje zabavno.
Definiši "zabavno".
Silno ćete se provesti. Uzmete čamac, spakujete ručak.
I bacimo tvoje telo u vodu. Baš zvuči zabavno.
Svi misle da me poznaju.
Svi kažu: "Džek Geler je tako predvidiv."
Možda će, kad umrem, reći: "Sahranjen na moru? Ha!"
Verovatno će to reći. -Voleo bih to.
Zdravo, lepotice.
Slušaj, izvini zbog onoga juče.
Pusti to. Veruj mi, i drugi su se prevarili na isti način.
Odlično!
Pa, šta misliš, zašto delujem tako?
Ne znam.
Imaš takvo...
...svojstvo. -Svojstvo. Da.
Šteta, jer biste ti i Loul bili sjajan par.
Loul? Onaj iz Finansijskog? S njime si htela da me upariš?
Zašto? Sladak je! -Da. Nije kao Brajan iz Računovodstva.
Je li Brajan...?
Ne znam. Ako si već htela da me upariš s nekim,
Brajan bi mi bio veća čast. -Nisi ti njegov nivo.
Misliš da ne bih mogao da imam Brajana?
Jer, mogao bih da imam Brajana, veruj mi.
Stvarno nisam.
Ova?
Pokazao sam vam sve haljine.
Sem ako ne želite da vaša majka večnost provede u limun-žutom kompletu s pantalonama,
uzmite tu boje burgundca.
Koju god da odaberemo, rekla bi nam da ne valja.
Imaš pravo. Obući ćemo joj ovu boje burgundca.
Dobar izbor. Izlazim napolje. -Čekaj! Trebaju nam cipele.
Mogu li ove? -To su cipele za svaki dan.
A kuda to ide gde će ostali biti uparađeni?
Možemo li da vidimo nešto s tanjom štiklom?
Nemam večernje cipele boje burgundca.
Mogu da vam pokažem srebrne koje bi mogle da odgovaraju.
Treba da bude boje burgundca.
Sem ako ne uzmemo drugačiju haljinu. -Tačno.
Ne, ne! Čekajte... možda imam nešto u magacinu.
Gospode! -Je li sve u redu, dušo?
Jeste. Nanine stvari.
Spremni ste?
Mama me je već zvala da me podseti da ne podignem kosu.
Znaš li da mi uši nisu najbolja strana?
Ima dana kad razmišljam samo o tome.
Izvinite što kasnim, nisam mogla da nađem zaušnice.
Misliš na naušnice? -A šta sam ja rekla?
To su te cipele? -Da. Paolo ih je poslao iz Italije.
Šta, zar ovde nema cipela?
Dobro jutro. Spremni smo da krenemo?
Što smo lepi ovako skockani.
Odatle onaj utisak o meni, zar ne?
Zaista lepa služba. -Jeste.
Hodi, srce.
Mislim da je vreme da počneš da stavljaš noćnu kremu.
Šta je?
Ništa. Tvoj kaput zvuči kao Brent Masberger.
"Divovi" protiv "Kauboja".
Gledaš ragbi utakmicu na pogrebu?
Ne, ovo je predigra. Utakmicu ću da gledam na prijemu.
Ti si jedan zastrašujuć čovek.
O, ne! Moje nove cipele od Paola.
Nadam se da nisu upropašćene.
Bože, kakav divan dan. Šta je bilo? U pogledu vremena!
Da... vazduh, drveće.
Bez obzira što je nana umrla, nešto kao da...
Rose, dobro si? -Dobro sam.
Samo mi se obistinio moj najgori strah.
Ništa ne brinite, samo proveravam je li mišić u grču.
Šta je bilo? -Promašio si rupicu na kaišu.
Jeste u grču.
Izvoli, dušice. Pila sam to kad sam imala kamen u žuči.
Hvala, mama.
Izvini.
Zdravo, ja sam Andrea, Dorotina ćerka.
Zdravo, ja sam Čendler i pojma nemam ko je Doroti.
Pogledajte ko je ustao! Kako ti je?
Sjajno.
Sjajno. Sjajno. -Te pilule baš deluju, zar ne?
Prve dve nisu, ali druge dve...
Obožavam vas, narode.
Najbolji ste. Volim svoju sestru.
Volim Fibs.
Baš lepo.
Volim te, čoveče. I ako želiš da budeš homoseksualac, budi!
Meni to ništa ne smeta. -Bila si u pravu.
Tebe volim najviše.
A znaš li koga ja najviše volim? -Ne. -Tebe!
Ne shvatam!
Šta ti je to? -Nagluv sam.
Koji je rezultat?
17:14 za "Divove". Još tri minuta do kraja trećeg dela.
Divno!
Fibs, možeš li da mi dodaš kreker?
Tvojoj baki ovo bi bilo odvratno.
Naravno, njen je pogreb.
Ne. Bunila bi se što šunka nije s medom
ili što nisam potrošila dovoljno za cveće. A da sam potrošila više, rekla bi:
"Zašto bacaš novac? Ne treba mi cveće, mrtva sam."
To liči na nanu.
Znaš li kako je odrastati
uz nekoga ko kritikuje sve što kažeš?
Mogu da zamislim.
Pravo je čudo što tvoja majka ima tako široke nazore.
To jeste pravo čudo.
Kaži mi nešto, mama. Kad bi sve morala ispočetka,
kad bi ona bila živa, da li bi joj rekla? -Šta to?
Da te izluđuje, prebacujući ti svaku sitnicu,
za kosu, na primer. -Mislim da ne znam na šta ciljaš.
Misliš li da bi bilo bolje da si joj rekla istinu?
Ne. Neke stvari je bolje prećutati. Lepše je kad se ljudi slažu.
Još vina, dušo? -Da.
Te minđuše ti zaista lepo stoje. -Hvala ti.
Tvoje su. -Bile su nanine, u stvari.
E, sad sam deprimiran!
Još više nego što sam bio.
Ko je ovaj mali goli? -To ću biti ja.
Vidi tu stvarčicu!
Da, da... lepo. To je moj penis.
Možemo li sada da se ponašamo odraslo?
Ko su ovi ljudi? -Pojma nemam.
To je nana, u sredini.
Da vidimo. "Ja i društvo kod "Džava Džoa"".
Monika, ista si svoja baba. Koliko godina je imala ovde?
Da vidimo... 1939. Dvadeset i četiri, dvadeset i pet.
Deluje zabavno.
Pogledajte! Gola Monika! -Daj da vidim!
Ne, to sam opet ja.
Isprobavam nešto.
Loule! -Zdravo, Čendlere!
Pa, kako je dole u Finansijskom?
Kao na karnevalu bez glava od papira. A kod tebe?
Odlično. Slušaj...
ne znam šta ti je Šeli rekla za mene, ali ja nisam.
Znam. To sam joj i ja rekao. -Stvarno? -Da.
Možeš da prepoznaš?
Poprilično. U većini slučajeva. Mi imamo neku vrstu radara.
Znači, ne misliš da imam takvo svojstvo?
U ime nas, moram da kažem ne.
Uzgred, tvoj prijatelj Brajan iz Računovodstva jeste.
Jeste? -Da. I ti nikako nisi na njegovom nivou.
Nisam? Da hoću Brajana, imao bih ga.
Zdravo, Brajane!